Päiväys: 23.03.2008 Versio: 1.1
Suomennos: Jetroh, Newton, Crabman, Fostec, konna, sami83fin, -
redneck, Pyrtsi, MaMaDoG, raipatti, Theitrem, lateksi
Oikoluku: Jakkeman
- Ovatko nämä sinun? - Isä.
Niin vähän epäilinkin.
- Minun piti hoitaa tuo. - Nyt sinun ei tarvitse.
- Selvä. Onko sinulla nälkä? - On.
- Muroja? - Sopii.
- Suunnitelma... - Suunnitelma.
- Cara, isä aikoo paljastaa suunnitelman. - Lastaan auton, haen teidät koulusta -
ja sitten ajamme yhtä soittoa...
- Kuulostaa hyvältä. - Eipäs.
- Mitä nyt? - Eikö koulun käynnin -
ideana ole mennä, niin kuin, kouluun? Ja nyt pakotat, niin kuin, lintsaamaan.
Entä opintoni?
- Miksi hymyilet? - En uskonut koskaan kuulevani suustasi: "Entä opintoni?"
Se saa minut, niin kuin, hymyilemään.
- En halua mukaan. - Teemme tämän joka vuosi.
- Ainut kerta, kun koko perhe on koolla. - Mummia ja ukkia pitää auttaa askareissa.
- Mene. - Tuhoat opiskeluni. - Mene vaihtamaan vaatteet.
- Niin? - Erittäin hyvä kolumni, sir. Juttu kotiintuloajoista oli osuva.
Voinen myös sanoa, että eilisen kolumni rajojen asettamisesta oli erinomainen.
- Kuka olet? - Marty Barasco.
Erityisesti haluaisin kiittää viime perjantain kolumnista.
- Se auttoi minua ymmärtämään vanhempiani. - Selvä.
Marty, miten muuten voin olla avuksi?
Haluaisin tavata tyttärenne, jos sopii?
- Jane! - Itse asiassa tulin tapaamaan Caraa.
Oli mukava tavata, Marty. Tule takaisin kahden vuoden päästä.
En halua kehuskella, mutta herra Shaff sanoo, että olen yksi luokan parhaista.
- Hänen mielestään olen ajovalmis. - Olen eri mieltä hänen kanssaan.
- Cara, vauhtia! - Joten annatko ajaa?
Katsotaan sitä sitten. Tasan kolmelta. Älkää olko...
- Myöhässä. Tiedetään. - Myöhässä.
Tiedoksesi, että poika jolle olit hetki sitten töykeä, on kaverini Marty, -
tiedeprojektiparini. Teemme jopa lisätehtävää yhdessä.
Bussi.
- Odottakaa! - Vauhtia!
Niin? Kyllä, Jordy, lähetin ne sähköpostilla jo puoli tuntia sitten.
Mitä?
En usko. Pelleilet.
- Hassua. - Missä siskosi on?
Olet myöhässä. Hän meni Yumms'lle. Saanko ajaa?
- Isä saa ylennyksen. - Ei hoppuilla.
- Myös kahta muuta harkitaan... - Hienoa! Saanko ajaa?
Olet hyvä kuski. Se vain, että muut sata miljoonaa...
- Jos et anna, en koskaan opi. - Jos annan, saatat lakata hengittämästä.
Mitä tuo oli olevinaan? Voitko olla yhtään nolostuttavampi?
- Anteeksi, että keskeytin opiskelunne. - Kaikki emme voi olla kaltaisiasi munkkeja.
- Olet muuten kotiarestissa. - Olen kotiarestissa? Kauanko?
- Loppuikäsi. - Isä, älä viitsi.
- Nöyryyttävää. - Älä muuta sano. - Olet arestissa kuukauden.
Kuukauden? Sehän on pahempi kuin ikuisuus.
- Isä, miksi? - Valehtelit minulle.
Et kestä totuutta.
- Kokeile ensi kerralla. - Mutta... - Ei.
- Isä, rakastan Martya. - Älä viitsi...
Isä, lopeta.
- Kuuntele. En tiennyt heti. Minulla meni hetki tajuta se. - Paljonko on "hetki"?
Olen tuntenut hänet kolme viikkoa, mutta tiesin kolmessa päivässä.
- Et voi tietää kolmessa päivässä. - Ehkä hän voi. - Ei voi!
Tuntemasi ei ole rakkautta.
- Nuorta ja ajattelematonta. - On se! Rakastan häntä.
- Luulet ehkä niin, mutta ei! - Ei. Rakastan häntä!
- Ei ole. - Rakastan häntä.
Isä, kaikki hyvin?
Siinä meni Janen opiskelurahat.
- Siinä meni Caran. - Voi ei. Entä minun?
Ei hätää. Ei kun odota, siinä meni nekin.
Et voi pitää minua erossa Martysta.
Isä, annahan kun muistutan: puolet maailmasta on miehiä.
Ja löydän kyllä uusia.
Mutta tiedä, että vain Marty saa sydämeni.
Autoon.
- Tiedän hyvän kuskin. - Ei.
Ei.
Ole hyvä.
Luulen, ettei siskosi ole kovin tyytyväinen minuun.
- Mitä mieltä olet? - Olet hyvä isukki, -
mutta joskus huono isä.
- Kuka käski sanoa tuon? - Ei kukaan.
- Oliko se Jane vai Cara? Voit kertoa minulle. - Keksin sen itse.
Etkä keksinyt. Kumpi siskoistasi käski sanoa tuon?
Keksin sen itse. Olen neljännellä luokalla.
- Keksin juttuja itsekin. - Jane vai Cara?
- Keksin sen itse. - Jane vai Cara?
Hän on neljännellä luokalla!
He tulivat.
He ovat täällä. Tulkaa, tytöt.
- Hei, ukki. - Mukava nähdä.
Hei, Lil.
Hei, isä.
Kaikki ovat jo täällä. Mitä kuuluu?
Hyvää. Tai sitten ei. Lapseni eivät voi sietää minua.
Se tarkoittaa, että teet jotain oikein.
Olette niin... Hei, kulta.
- Katso nyt tyttöjäsi. He ovat jo noin isoja. - Ei, ei. He ovat silti vielä nuoria.
Hei, mitä kuuluu? Onpas hän kasvanut.
- Ja kasvaa joka päivä. - Hei.
Mukava nähdä.
Hei, Eileen. Mitä kuuluu?
- Jouduitko ruuhkaan? - Jouduin. Ei se ollut kovin paha.
- Hei, sisko. Mukava nähdä. - Mukavaa, että olet täällä.
Keitä he ovat? En ole ikinä nähnyt näitä tyyppejä.
- Hei, Dan-eno. - Sano jotain.
- Jotain. - Se tapahtui. Tiesin sen. Hieno homma.
- Kuulosti hyvältä. - Auta enoasi laukkujen kanssa.
Kulta, nukut täällä alhaalla. Veljesi, Mitchin ystävä on tulossa käymään, joten...
- Nukun erityisessä huoneessa. - Olen pahoillani. - Ei se mitään.
- Nuku hyvin. - Sinä myös.
- Oletko väsynyt? - Huomenta.
- Hyvää huomenta. - Nukuitteko hyvin?
- Teenkö teille jotain? - Hanki elämä.
- Hän tarvitsee vain vähän tilaa. - Ei hän sitä tarvitse.
Kyllä tarvitsee. Kuulostaa, että te kaikki tarvitsette.
Kävisikö hakemassa lehdet?
- Äiti... - Mene vain.
Se tekee sinulle hyvää. Päästä pois vähäksi aikaa.
- Ehkä minun kannattaisi jäädä. - Ei. Mene nyt, Danny.
Se ei ollut pyyntö.
- Hyvää huomenta. - Huomenta.
- Pieni hetki.
Sitten hän lähti kaupungille. Kahville. Aivan.
Puhun hänelle viikonloppuisin.
Hei. Voisitko auttaa?
- Voin. - Etsin kirjaa, tietenkin.
- Jotain tiettyä? - Jotain, joka auttaa minua selviytymään...
Hankalasta tilanteesta.
Hyvä on. Minkälaista...
Jokin hauska voisi olla hyvä.
Mutta ei välttämättä mikään naurattaa-liikaa-hauska.
Eikä todellakaan mikään muista-pilkkaa-tekevä-hauska, -
mutta mieluummin jokin inhimillisen hauska.
Ja jos se voisi...
Hiipiä kimppuusi, yllättää sinut, ja samaan aikaan laittaa sinut miettimään, -
että se mitä ajattelit, on totta, mutta väärällä tavalla, -
mutta kun olet väärässä, niin siinäkin on olemassa tietty totuus.
Tarkoitan siis, -
että etsin jotain, joka vie jalat alta.
Ja samaan aikaan, ei vie.
Haluan siis tuntea -
syvällisen yhteyden... Johonkin.
Tai sitten en tiedä, mitä etsin.
Kokemukseni mukaan, harvoin löydät kaikki yhdestä kirjasta.
Ehkä juuri sen takia niitä on niin paljon.
- Mitä löytyy? - Meiltä löytyy...
- Hivenen mahdollisuuksien sekoitusta. - Sekoitus?
Tässä ne ovat. Meillä on runoutta, Dickinsonia, peruskamaa.
- Hieman Nerudaa piristää. - Olen samaa mieltä.
Tämä on todellinen suosikki.
Gandhin elämä. Tiedän, mutta...
Kukaan ei ole ollut yhtä viisas kuin hän.
Majakat. Hyvää miestä on vaikea löytää.
- Yksistään kirjan nimi... - Anna Karenina. En oikein...
- Se on hauska. - Itse asiassa, hauskuus löytyy tästä.
KAIKKI KÄYVÄT KAKALLA
Ehkä se ei olekaan niin hauska.
Itse asiassa, se on hauska. Hyvin hauska, ja totta.
Hienoa.
Jos voisit valita vain yhden.
Sanoisin, ettei mikään kilpaile...
Fishcliffin romanssin kanssa.
Ollakseni rehellinen. Kävelin vain ympäriinsä ja poimin kirjoja.
- Nappasin vain, mitä pystyin. - Löysittekö etsimänne? - Myyty.
- Anteeksi kuinka? - Otan ne kaikki.
- Nämä olivat vain ehdotuksia. - Myyntipalkkio kuuluu sitten hänelle.
- Ei hän ole töissä täällä. - Olisi syytä olla.
Oletpa sinä lipevä.
Oikeastaan en ole lipevä.
Olen Dan.
Anteeksi.
Marie.
Marie, voinko korvata tämän sinulle?
Selvä. Tässä on teesi. Varovasti, se on kuumaa.
Tässä on appelsiinimehuni. Ostin lisäksi muffinin, -
mutta he taisivat antaa vahingossa pienen planeetan.
Parasta laskea se alas. Täältä löytyy lautasliinoja ja ruokailuvälineitä.
Minä luotan haarukoihin.
Sinä näköjään et luota.
Dan, aloitetaan syntymästäsi.
Synnyin. Kuten kaikki muutkin. Ja kasvoin kuten muutkin.
Onko hyvää?
Selvä. Mitä muuta? Menin kouluun, ja minulla oli Bonanza-eväslaatikko.
Siitä 60-luvun TV-sarjasta.
Kymmenvuotiaana halusin taikuriksi, joten esiinnyin naapuruston lapsille.
Yritin saada naapurin tytön levitoimaan.
Se ei ihan onnistunut. Seurauksena oli kokovartalokipsi ja useita tikkejä.
Kerron jotakin, mitä en koskaan... Naurat tälle.
En ole koskaan kertonut tästä kenellekään.
Tämän kertominen on minulle hyvin vaikeaa.
Sitten hän sairastui.
Ja pian hän oli poissa.
Kestää hetken toipua sellaisesta.
Meidän kannattaisi ehkä puhua jostakin muusta.
Olet siis niitä leskimiehiä, joilla on kolme tytärtä, -
- ja vaanit pahaa-aavistamattomia naisia kirjakaupoissa? - Ihan osuva kuvaus.
- Tuttu juttu. - Ihanko totta?
Ei, vaikuttaa siltä, -
että teillä on ollut rankkaa.
Ei meillä ole nyt mitään hätää.
Ei sinun tarvitse hymyillä.
Se on kuitenkin parempi vaihtoehto.
Voitko pitää tätä hetken?
Anteeksi hetki. Hei. Ei minulla mene kuin muutama minuutti.
- Minun on mentävä. - Selvä on.
Menetin ajantajuni.
Voisimmepa jatkaa juttua.
Tämä oli oikein hauska, ja vähän epätavallinen, tapaaminen.
- Voinko joskus soittaa sinulle? - Se voisi olla vähän kiusallista.
- Koska elät suhteessa? - Niin. Uudessa suhteessa.
- Olisin kuullut siitä, jos en olisi puhunut koko ajan. - Ihan totta.
Mutta tämä ei ole kovin reilua.
Tiedät kaiken minusta, enkä minä tiedä sinusta mitään.
En halua miettiä lopun elämääni kirjakaupan naista, joka antoi minun puhua koko ajan.
Olisimme vain kaksi ihmistä keskustelemassa loppuun.
Hyvä on. Ei kai siinä koidu haittaa.
Soita. Tai älä soita. Mutta soita ihmeessä.
Ihan vain tiedoksi, soittaisin vaikka vain kertoakseni, etten aio soittaa.
Soittaisin kertoakseni, etten aio soittaa?
Anteeksi!
En ikinä tee tällaista.
Olen yleensä hyvin varovainen.
Eikä kukaan usko...
- Tervetuloa Rhode Islandille. - Selvä. Hauska olla täällä.
- Mikä on vialla? - Ei kukaan.
Tai siis, ei mikään.
Danny tuli takaisin.
- Oletko kunnossa? - Mitä? Olen. Ei, ihan kunnossa.
Ihanko totta? Et vaikuta siltä.
Se oli kummallinen juttu. Minä...
Mitä nyt?
Tapasin erään, ja hän oli melkoinen tapaus.
- Hittolainen! - Sehän on huikeaa!
- Saitko hänen numeronsa? - Aiotko soittaa?
- Se on monimutkaista. - Ihan yksinkertaista. Soita.
He tapasivat vasta. Voi olla liian aikaista.
Hänen ikäiselleen ei koskaan ole liian aikaista.
- Amy, Dan tapasi jonkun. - Tapasiko Dan jonkun?
- Kuinka pian hän voi soittaa? - En tiedä. En ole ollut sinkkuna vuosiin.
- En minäkään. Kuka se nainen on? - Dan-eno tapasi kaunokaisen.
- Selvä. Nyt alkaa riittää. - Kysytään asiaa Annielta.
Miltä hän näyttää?
- Hän... - Mikä täällä oli...
- Kysymys oli? - Tässä on veljeni Dan, -
ja hän tarvitsee neuvojasi. Hän tapasi keskustassa jonkun kuuman typyn.
Hän on hieman pyörällä päästään.
Etkö itse olisi? Mitch jätti mainitsematta, -
että viikonlopun aikana tapaat koko sukumme.
- En halunnut pelästyttää häntä tiehensä. - Tulkaa kaikki.
Onneksi olkoon.
Annie?
Nimeni on Anne-Marie, mutta Mitch kutsuu minua Annieksi. Muut kutsuvat Marieksi.
Luokallani on kaksi Marya ja Martha, -
- enkä halua hämmentää ketään. - Se ei olisi hyvä.
- Pidän enemmän Mariesta. - Tule, kultaseni.
- Naiset ovat kuistilla. - Naiset tuolla ja miehet täällä. Tule, Dan.
Täydellistä! "Pienin ajan yksikkö?" Neljä kirjainta.
- "Nano!" - Mahtavaa!
Eipäs vakoilla.
- Olette todella jäljessä! - Tuosta ei ole apua.
En usko, että "salamyhkäinen" mahtuu siihen.
Ei se mahdukaan.
Siirrytään 12 kohtaa vaakatasoon.
Hänen täytyy olla erikoinen, jos olet kiinnostunut hänestä?
- Hypätään 12:sta yli. - Yritän sanoa, -
ettei siitä tule mitään. Hän tapailee jo jotakuta.
- Ei se ole mikään ongelma, veli. - Itse asiassa se on.
15 vaakatasoon. Yhdeksän kirjainta. "Paistaa."
- Onko hänellä vielä sormusta? - Ei ole. - Sitten kaikki on sallittua.
Keskittykää! "Paistaa!"
- "Ruskistaa." - Tietysti se on ruskistaa.
Kokeilimmeko edelliseen kohtaan "ajan henkeä"?
- Eli "J-A-N". - Silloin toiseen kohtaan kävisi "otsoni".
Iskimme kultasuoneen.
Kymmenen kirjainta. "Kaikki mikä voi mennä pieleen?"
Danin vuoro. Olemme yhä vaakarivillä.
- Emme ole vielä edes pystyrivillä. - Saamme selkäämme, kamu.
- Se oli siinä. - Eläköön tiskeille.
- Tarkistetaan se! - Mitäs nyt, pojat?
Mitä tapahtui, Dan? Olit täysin hyödytön.
- Olen pahoillani. - Jättäkää hänet rauhaan. Hänellä on paljon asioita mielessään.
- "Ruskistaa." - Isä ja äiti.
- Mitä mieltä olette? - On liian aikaista sanoa.
Ensi näkemältä hän on pirteä, viehättävä, hurmaava, -
ja jos möhlit juttunne, niin pidämme hänet ja hankkiudumme sinusta eroon.
Dan-kulta, sinulta jäi yksi kohta pesemättä.
Tuo tyttö on totisesti hämmästyttävä.
- Mitä mieltä olet hänestä? - Hän on mahtava.
- Tule tänne, Gus. - Selvä.
Saanko näyttää kartalta missä olemme?
- Toki. - Täällä päin.
- Jos olisin tiennyt, en olisi todellakaan veljeni tyttöystävää... - Et tietenkään.
Ja tiedoksi, etten sanonut sinua kuumaksi typyksi.
Tässä on lahti.
- Ja olemme tuossa. - Niinpä näkyy.
- Mitä oikein teemme? - Tämä on hieman huvittavaa.
- Ehkä meidän pitäisi kertoa kaikille. - Ei todellakaan.
Emme tehneet mitään väärää. Se oli vain pieni suloinen...
Hyvä, että tutustutte toisiinne.
Olen näyttämässä hänelle, missä olemme kartalla.
Ala laskemaan, Mitch-eno.
Hyvä on. Tiedän mitä teillä kahdella on meneillään.
Ette ole piilossa.
Yksi!
- Kaksi! - Mene.
Kolme! Tiedän Clay, että olet siinä komerossa.
- Älä viitsi! - Neljä! - Aloita alusta!
Viisi! Kuusi! Lasken kahteen sataan.
- Näemme teidät. - Niin näemme.
Menen makuulle laskemisen ajaksi. Kahdeksan!
- Mitch on mahtava tyyppi. - Niin on. Hän on hauska.
Ja hyvällä tavalla mutkaton asioissa, juuri sitä kaipaan.
- Hän on mahtava tyyppi. - Yhdeksän!
Päätin juuri äskettäin pitkän ja sotkuisen suhteen, -
- ja liityin kuntosalille, jossa Mitch oli. - Hän on mahtava tyyppi.
- Hoet sitä. - Koska hän on.
Kymmenen! 11, 12, 13, 14, 15!
- Onnea meille kaikille. - Selvä.
Pikkulintu kertoi, että olet saamassa töitä.
Lilly. He etsivät kolumnisteja. Voihan se olla mahdollista.
Hän on aivan mahtava. Hän on joko asunut tai vieraillut kaikkialla.
Tiibetissä, Chilessä ja Berliinissä, kun siellä oli vielä muuri.
Odottakaa! Mistä jäin paitsi?
- Mitchilla kävi todellakin tuuri. - Totta.
- Oletko sinä löytänyt ketään? - Älä, isä...
Tiedän, että sanoit Suzannen olevan lottovoitto ja uudelleen yrittäminen olisi ahneutta.
Mutta on kulunut neljä vuotta.
Emmekö voisi vain kävellä?
Halusin säästää tunteitasi.
- Enkä haistanut mitään. - Antaisiko joku maissin?
- Niin tapasimme. - Minun versioni...
- Mikä on horoskooppisi? - Skorpioni.
Niin minäkin. Onko sinulla sisaruksia?
- Ei. - Kuka haluaa maissia?
Kerro itsestäsi jotain, jonka harva tietää, ei edes Mitch.
Olen pätevä pannukakkujentekijä.
- Lahjakkuusesitys. - Millainen olisi täydellinen päiväsi?
Minun päiväni alkaisi Anniesta ja päättyisi Annieen.
Emme kysy sinulta. Mitä olitkaan sanomassa?
Aloittaisin päivän menemällä maahan, -
jossa puhutaan minulle vierasta kieltä ja jossa on uudet tavat -
ja olen aivan pihalla.
Tervetuloa. Luulen, että olet perillä.
Kun näin hänet ensimmäisen kerran...
Rakas, sinun ei tarvitse huutaa.
Luulin kuolleeni, -
- koska huoneessa on enkeli. - Kiitos.
- Rakastatteko sinä ja Mitch toisianne? - Tämä maissi on kuin enkeli.
- Suunnitellaan teltta tänään. - Iso sellainen!
Tehdään sille katot.
- Jälkiruokaa. - Danny, jotkut meistä syövät vielä.
- Alkaa olla myöhä. - Eikä ala.
Minäkin olen perheen ainut lapsi. Eikö olekin häkellyttävää?
- Oletko koskaan elänyt täydellistä päivääsi? - Milloin poikaystävästä tulee rakastaja?
Lakataan kyselemästä häneltä. Häntä on hiillostettu koko päivä.
- Tuntuuko sinusta siltä, kuin hiillostaisimme sinua? - Ei ollenkaan.
- Hän on vain kohtelias. - Ei.
- Pidän kysymyksistä. - Älä viitsi.
Perheeni puolesta haluaisin pyytää anteeksi.
Mitchin aiemmat tyttöystävät eivät ole joutuneet moiseen kuulusteluun.
- Dan puhuu asiaa. - Ei stunttinäyttelijä.
- Mikä hänen nimensä olikaan? - Ei Knicksin cheerleader.
Tai "hieromaterapeutti".
Ei yksikään lentoemäntä, joka on lykännyt kärryjään tässä talossa.
- Nyt riittää. - Mitä? Olenko väärässä?
Kiitos kun huomautit tuosta.
Olet fiksuin tyyppi, jonka tunnen.
Hän on oikeassa. On Annien vuoro kysyä minulta mitä tahansa...
Hän pitää enemmän Marie-nimestä.
Kysy minulta mitä haluat, Marie.
- Minulla ei ole kysymyksiä. - Älä viitsi.
Mitch sanoi, että jos annan hänen menneisyytensä anteeksi, hän antaa anteeksi omani.
- Typerästi tehty. - Kaikki perhehuoneeseen.
Lapset, tulkaa perhehuoneeseen.
John, toisitko piirakat.
Et sinä. Sinä tiskaat tiskit yksin.
Kuusi. Kuusi kirjainta.
Hieno homma.
Toinen sana.
- Anteeksi. Menin aivan liian pitkälle. - Et koskaan mene. Olet veljeni.
- Ymmärtänet kun kerron... - Et saa pahoitettua mieltäni.
- Saanko sanoa yhden asian? - Kirjakaupassa...
Kun puhuit muista tytöistäni, tajusin jotakin.
Tunteeni Marieta kohtaan ovat erilaisia.
Tiedätkö sen tunteen...
- Sydämessä. - Niin. Kun sydän vain...
Hakkaa. Kuin se olisi kylkiluiden ulkopuolella.
- Niin. - Puolustuskyvytön, haavoittuvainen...
Ihanaa ja kauheaa, toivotonta ja elävää yhtä aikaa.
Juuri niin. Miksi sitä kutsutaan?
Rakkaudeksi.
Sinulla on aina ollut sana hallussa.
- Stanford tai Berkeley. - Loistavia kouluja.
Ehkä Washingtonin yliopisto.
Tai jossain lähempänä kotia.
Lil, jos sinun on vaikea nukkua, tiedät mistä minut löytää.
Isä.
Mitch-eno, annatko hyvänyönsuukon?
- Varmasti. - Äidin ja isän "eri makuuhuoneet ennen avioliittoa" -sääntö.
- Ehkä se on vähän lukiomaista. - Minusta se on hyvä sääntö.
- Kiitos, Dan. - Mitch, mitä sinä teet?
Marie toi kirjoja, mutta minusta hänen pitäisi lukea oikean kirjailijan oikea kirja.
- Huono idea. - Au contraire.
- Paras lukemani kirja. - Kenties ainut lukemasi kirja.
- Älä kiusaa. - Olisi kiva, jos saisin siihen nimikirjoituksesi.
- Varovasti. Se on ensimmäinen painos. - Se on ainut painos, äiti.
Hyvää yötä. Nuku hyvin.
Toivon, ettet olisi...
"Onnea matkaan"? Eikö muuta? Siitä voidaan lähteä.
Hyvää yötä.
Huomenta.
- Sano "huomenta". - Huomenta.
Hyvä.
Pidä hauskaa. Otahan tästä, kultaseni.
Marie. Liitytkö seuraamme, kaunokainen?
- Äiti, laitatko musiikin päälle? - Selvä.
Tarvitset tätä enemmän kuin minä. Täältä hän tulee.
Hienoa. Tulehan tänne, Dan. Ja sitten lähtee. Varjonyrkkeilyä.
Haluan nähdä nyrkit ylhäällä.
Kolme, kaksi, yksi... Oikealle!
Keikuttakaa kunnolla. Viisi, kuusi, seitsemän... Vaihto!
- Haluatko ottaa komennon? - Minäkö? Selvä.
Salsaa?
Lattia on sinun, muru.
Vasen ja yksi...
Dan menee eteen.
Aloittelijat keskelle. Pidä katse Mariessa.
Seuraavaksi käsiliikkeitä.
Katsokaa mallia Mariesta. Dan näyttää, miten ei kuulu tehdä.
- Ja toiseen suuntaan... - Olit loistava.
- Kiitos paljon. - Ole hyvä vain.
Sitä aloittamista vihaa, mutta sen jälkeen tuntuu niin hyvältä.
Siinä vasta hyvä venytys.
Ehkä teet minulle noin vähän myöhemmin.
Isä?
Lilly, hae sisaresi ja tavataan etupihalla. Nyt heti.
- Minne menet? Voimmeko tulla mukaasi? - Voimmeko?
Tyttäreni haluaisivat viettää aikaa isänsä kanssa.
Lupaan, pääsette mukaan jokin toinen päivä.
Lil, mennäänhän sitten. Tule autoon.
Tytöt, mennään.
Mitä nyt? Nana opettaa minua kutomaan.
- Cara, mennään. - Eikä.
Selvä juttu. Mennäänhän sitten.
Tulehan tänne.
Olette niin painavia. Mitä teidän kanssa pitäisi tehdä...
Ei, ei...
Täällä oli paljon simpukoita ja paperimassasta tehtyjä haikaloja.
- Muistatko, miten rakastit heidän toffeetaan? - Olin silloin neljävuotias.
Mutta... Aivan.
Pysykää mukana. Sain ajatuksen: keilataan!
Kuulostaa hyvältä.
Elämä on täynnä pettymyksiä.
Suuria, ja joskus vielä suurempia.
Saatte valita, majakka vai valasmuseo?
- Tiedätkö, miksi majakoita on olemassa? - Koska ne ovat siistejä?
Aivan oikein.
Jonka lisäksi ne auttavat, kun ulkona on pimeää.
Ne auttavat pitämään veneet turvassa, -
etteivät ne törmää karikkoon.
Koska kun olet tuolla, -
ja nuo tummat aallot heiluttelevat puolelta toiselle, -
ja luulet ettet enää koskaan pääse maihin.
Tuntuu siltä, että voisit hajota miljoonaan osaan -
ja vajota koko matkan syvälle pohjaan.
Valo pitää meidät kurssissa.
- Valo... - Isä, oletko kunnossa?
Totta kai olen, kultaseni.
- Oliko teillä hauskaa? - Ei.
- Lapset, missä olette olleet? - Tiedän. Minä...
- Etsimme kaikkialta. - Lastenkasvatus-ammattilaisena...
Olen pahoillani, en ajatellut.
Selvisin!
Dan, hän oli loistava. Hän viiletti viimeiset 400 metriä.
- Olin melko nopea. - En pysynyt edes perässäsi.
Jopa hikesi on kaunista.
- Minne Dan meni? - Äiti, hän liikkuu tuolla kuin jumalatar.
Hän on kuin pantteri. Hänen kehonsa...
Halusin vain iskeä kynteni kiinni häneen.
Halusin ratsastaa hänellä ympäri rantaa.
- Älä käyttäydy noin. - Hän oli kuin orini.
Halusin hänen olevan edessäni. Tiedät mitä tarkoitan.
Marie. Oikeanpuoleisessa kaapissa on puhtaita pyyhkeitä.
Kaipaan ihoasi. Kaipaan tuoksuasi.
Kaipaan silmiäsi.
Isä! Olet uskomattoman outo!
Ei, anteeksi. Se oli luuseri-isäni! Hän oli vakoilemassa.
- Hei? - Meidän täytyy puhua.
- Voiko se odottaa? - Toimiiko tämä sinulla? Tarkoitan, todella.
- Ole rehellinen. - Minulla on hauskaa.
- Hauskaa? - On minulla.
- Joten sinä olet tyytyväinen? - Silmissäni olevaa saippuaa lukuun ottamatta.
Tiedätkö mitä? Minä en ole tyytyväinen ja ajattelen että vastuullamme -
- on, että meillä pitäisi olla perussäännöt. Eikö niin? - Kyllä, tietysti. Selvä.
Sitä minä juuri tarkoitan. Ei. Meidän täytyy pitää välimatka.
- Seis. Pysy kaukana. - Pyyhe.
- Selvä. Olen pahoillani. - Kiitos.
- Ja lopeta kirjani lukeminen. - Miksi?
- Ja tuo salsa mitä teet... - Mitä yrität sanoa?
Salsa-tanssi. Tällainen... Jos vain olisit tekemättä.
- Olen pahoillani. - Jos lopetat sen tekemisen sääntönä, -
se olisi erittäin hyödyllistä minulle. On muitakin asioita, mitä voit tehdä, -
- kuten et olisi olemassa. - Voi kiitos.
Sanoin sen. En tarkoittanut, mutta sanoin sen.
- Ja tiedätkö, mitä muuta aion tehdä? - Mitä?
Teen itsestäni vähemmän haluttavan, jottei se rohkaisisi asiattomaan tunteeseen.
Selvä, tuo on hauskaa. Mutta tiedätkö mitä? Minä... Ei.
- Aion lopettaa ajattelemisesi. - Hyvä.
Aion. Ja jos alan ajattelemaan sinua, -
- joka voi tapahtua... - Heikkouden hetkenä.
Keskitän kaiken ajatukseni kauneusvirheisiisi.
- Kauneusvirheisiini? - Kauneusvirheisiisi.
- Ja ne ovat? - Ei mitään tietoa, mutta voit olla varma, -
- että aion löytää... - Kysy vain Nanalta.
- Olen pahoillani. Oletko suihkussa? - Kyllä olen.
Joten, pieni vinkki. Vanha talo, vanhat putket.
- Kiitos. - Lämmitys kestää ikuisuuden.
Voinko puhua sinulle jostain?
- Toki. - Ja voimmeko pitää sen meidän kesken?
On vain... Se oli...
Eilen illalla puhuit elämästäsi. Matkustelun tärkeydestä ja -
uusien asioiden kokeilemisesta, ja minä aloin ajattelemaan. Ihmeellistä!
Kaikkea sitä. Tiedät, kuinka paljon...
- Näyttää, että se olisi valmis. - Aivan.
- Olet edelleen pukeissa. - Unohdin.
Katson poispäin. Katson tänne. Joka tapauksessa, tajusin, tiedätkö, todella...
Tiedätkö, olen ajatellut paljon sitä, mitä haluan tehdä tulevaisuudessa, -
en ainoastaan koulua, mutta on hankalaa hahmottaa, mitä tarkalleen haluan -
tehdä elämälläni. Tarkoitan. Tiedän, että haluan mennä jonnekin uuteen -
paikkaan ja koittaa uusia asioita... Tarkoitan, että on hankala hahmottaa -
- paikkasi, missä sinun kuuluisi olla. - Aivan.
Ja saada se kokemus, mistä kaikki on kyse.
- Aivan. - Mutta se on myös, tarkoitan, -
se on myös kauhistuttavaa tajuta -
mitä haluat, on mitä haluat. Tiedätkö mitä tarkoitan?
Luulen, että se on kiinnostava...
Kiinnostava tavalla, että päädyt jonnekin -
muualle kuin mitä sinä...
Lounas.
- Makaronilaatikkoa. Ei mitään parempaa. - Aikuiset ovat ruokailusalissa.
Luulen, että aion sekoittaa sitä hieman, ja istua väkeni kanssa.
- Dan! - Äiti, älä viitsi. Anna minun vain olla.
- Hei, kaverit. - Hei, Dan-eno.
Haloo?
- Hei. - Hei.
- Mitä teette? - Marie auttaa minua jonkin kanssa.
- Meillä ei ole yhtään hauskaa. - Kyllä, näen sen.
- Miten hänellä menee? - Hän on hämmästyttävä.
- Hei sitten, isä. - Hei.
- Hei.
- Niin mitä olitkaan sanomassa... - Niin. Olin yrittämässä tehdä...
Olin yrittämässä piirtää todellista sydäntä. Mutta, en edes tiennyt, -
miten piirtää sydämen. Joten leikkasin sen. Ja siitä tuli...
Ja siitä tuli tähden muotoinen.
- Niin. - Dan? Hei.
Kulta, tiedäthän, että olemme huolissamme sinusta? Tiedät sen.
Ja käyttäytymisesi eilen illalla ja tänä aamuna, -
sai meidät virallisesti huolestumaan.
Kiitos, olen liikuttunut. Mutta olen kunnossa. Te ette...
- Meillä on yksityinen keskustelu. - Tulkaa sisään.
Tulkaa sisälle. Tämä on hyvä. Äiti, anna mennä, olen pelkkänä korvana.
Tiedäthän, teet niin paljon tyttöjesi eteen.
- Ja teet niin paljon meidän vuoksemme. Mitä teet itsesi vuoksi? - Ei nyt.
- Tulkaa sisään. - Ei se mitään.
- Haluaisimme puhua sinulle yksityisesti. - Jääkää. Anna mennä, äiti.
- Johtuuko se Dan-enon käytöksestä? - Kyllä.
Siihen löytyy selitys.
- Kerro meille. - Halusin vain puhua sinulle.
Tiedän, että olet hyvin surullinen.
Joten toivoisin, että ajoittain antaisit itsellesi omaa rakkautta.
Puhuin juuri urologini kanssa tästä.
- Tuo saa riittää. - Mistä sinä oikein puhut?
Oikea kysymys, jota kukaan ei kysy on.
- Löytääkö Dan enää koskaan rakkautta? - Ei hän löydä.
- Howard. - Olen pahoillani, ei hän löydä.
Sanon vain yhden asian, jos olet avoin, rakkaus löytää sinut.
- Hei kaikille. - Täydellistä.
En tainnut olla tarpeeksi selvä viime kerralla, mutta sinun pitää avata tukkeutumat.
Sinun täytyy korkata pullosi. Jos tulkitsin vertauskuvan oikein.
Olette menettäneet tähän asti "huolestuneen", "rakkaus löytää" ja "avaa tukkeutumat".
Kiitos. Siinä kaikki.
- Ei siinä ei ollut kaikki. - Olemme valmiit.
Tapasimme Margot Draperin tyttären maalaiskaupassa.
- Ja hän kyseli kaikkea sinusta. - Huomaatko, Danny?
Sinun täytyy pitää hauskaa.
Mikä tarkoittaa, että Ruthie Draper tulee hakemaan sinut kuudelta, -
- ja menette juomaan! - En edes muista Ruthieta...
- Sinulla on treffit! - Ei, minä en mene treffeille, äiti.
Kyllä kulta, on aika.
Ruthie "Possunaama" Draper. Äiti, isä, pilailetteko te?
Ei "Possunaama" Draper. Tuo on suorastaan julmaa.
- Ei siinä mitään julmaa ole. - En edes muista, Ruthie "Possunaama" Draperia.
En halua mennä! En halua mennä possunaaman kanssa.
- Hän menee. Se on päätetty! - Ei, en mene.
- En muista "Possunaama" Draperia. - Nämä ovat sokkotreffit.
Tehdään tuplat. Käykö? Siitä tulee hauskaa. Eikö, Marie?
Kyllä siitä tulee kivaa.
Minun tyttöni.
Tulisit nyt, siitä tulee sikaa... Kivaa. Olen pahoillani.
Anna mennä, karju.
Hyvä on.
Tuo on hyvä.
Hei kaikki, tässä on Ruthie Draper.
- Tunnetkin kaikki. He ovat isompia. - Kyllä, hei kaikille.
- Mukava nähdä sinua taas, Ruthie. - Hei, Dan.
- Hei. - Tunnistaisin sinut missä vain.
Tarkoitan, näytät samalta kuin ennenkin.
Ruthie, näytät upealta.
- Ei, ei, älä... - Joten, Harvardin lääketieteellinen, -
Johns Hopkins... Sinulla näyttää menevän hyvin, Ruthie.
Vaikuttavaa. Sinulla ei taida olla aikaa treffeille?
Oli yksi. Hän oli tärkeä minulle mutta, -
hän menehtyi hirveässä onnettomuudessa.
Olen pahoillani. Kiitos.
Mikä erikoisinta on, että olimme tunteneet vasta kolme päivää, -
mutta silti... Tiedättehän kun joskus sen vain tietää.
Joten, olet tohtori?
- Olen. - Mikä on erikoisalasi?
- Plastiikkakirurgia. - Totta kai.
Ei, tiedän mitä ajattelet.
Työskentelen erityisesti palouhrien, ja lasten jotka ovat syntyneet epämuodostumien kanssa.
Hän on periaatteessa pyhimys.
Teen vain oman osani auttaakseni. Niin kuin veljesi.
- Lopeta. - Jos en saa yöllä unta, -
luen netistä vanhoja kolumnejasi. Oletko lukenut niitä?
- Vain hänen kaunokirjallisuuttaan. - Sinulle on jotain hyvää tiedossa.
Niin kuin, mitä sanot sohvaperunan äidille? Piilota kaukosäädin, -
sillä jos hän haluaa vaihtaa kanavaa, hänen täytyy nousta ylös, se on liikuntaa.
Nerokasta. Ja viiden nirson lapsen vanhemmat?
Heidän täytyi tehdä joka lapselle oma ruokansa...
- "Mikä te olette, ravintola?" - Nerokasta.
- Hän muisti joka sanan. - Tarkoitan vain, että, -
on, että minulla ei ole lapsia, Eikä minulla ole ongelmia, -
mutta on selvää, jos minulla olisi joku päivä lapsia, -
teidän sananne toisivat minulle mukavuutta.
Olen pahoillani. Minun on suotava itselleni anteeksi. En mahda sille mitään.
Nainen, joka liikkuu noin, miehen on vain ihmeteltävä.
Varohan.
- Ei häntä haittaa. Eihän, Marie? - Ei tietenkään.
Mutta en usko Danin kiinnostuneen hänestä.
- Eikö hän ole? - Enkö?
En usko sinun olevan kiinnostunut, oletko?
Kiva. Niin sitä pitää.
En tiedä mikä se oli, mutta jokin piteli häntä.
Ei pidä enää.
Se on kaunis asia.
Olemme tulossa.
Selvän teki. Takaisin kotona.
- Rakastan todella autoasi. - Kiitos.
- Heippa. - Oli hauska tavata sinut, Ruth.
- Niin myös sinut. - Tulkaa.
Oikeastaan Dan ja minä menemme pienelle ajelulle.
Älä odota.
Tämä on herkullista.
Tiedän mikä tämän salainen ainesosa on, rakkaus.
- Parempaa joka haarukalliselta. - Sanat eivät pysty kuvailemaan tätä.
- Miltä ne maistuvat? - Isä, ne ovat herkullisia.
Todella herkullisia.
- Kohta kolmas annos menossa. - Lisää, kiitos.
- Ja mikään ei ole estämässä sinua? - Ei ole.
- Se on salainen resepti, mutta hän antoi minun rikkoa kananmunat. - Niinkö?
Miten kapteeni Onnekkaalla sujuu tänä aamuna?
- Se oli hauskaa. - Niinkö?
Kuulin sinun työstäneen ruokahalua viime yönä.
- Saisinko yhden lisää? - Ole hyvä.
Tiedätkö mitä? Oikeastaan, olen hieman nälkäinen.
- Salainen resepti on tässä. - Nämä ovat hyviä.
- Rakastan näitä. - Kiitos.
- Isä, kuinka monta sinulla oli? - Korkkasitko?
Mitä vain tapahtuikin, kukaan ei ansaitse enemmän kuin sinä.
Ole hyvä.
Heitetään palloa ulkona.
Maukasta.
Kiva! Aiotko tehdä tuota?
Noinko me pelaamme tätä? Selvä.
Haluat kaataa minut?
Uudestaan.
Asetelma, tarvitsen tukea tänne.
- Asetelma! Taas sitä mennään! - No niin, tuokaa se takaisin.
Syöttö!
- Marie! Marie! - Heitä, Marie!
Danny!
Miksi käyttäydyt kuin 15-vuotias? Menee yli ymmärrykseni.
- Olen täynnä holtitonta halua. - Sinun pitäisi olla täynnä suurempaa rajoitusta.
- Mitä se tarkoittaa? - Luulen sinun tietävän.
- Isä, voisitko vastata? - Toki. - Kiitos.
Haloo? Ei, olen hänen isänsä.
Joku Jordy soittaa.
Kaikki tänne! Dan sai puhelun.
- Ja kuten tiedät, myynti on tärkeintä kolumnistille. - Anna kun selitän.
Minua pyydettiin tapaamaan Lamsonin Sanomalehtiyhtymän pääjehut.
He saapuvat huomenna -
ja he aikovat jutella kanssani.
Loistavaa!
- Ehkä sinun kannattaisi hankkia työ ensin. - Se on totta.
Dan on äijä.
No?
Isä. Lilly kysyi juuri minulta, miksi flirttailet Marien kanssa.
- En flirttaillut. - Ei hätää, pidin puolesi.
- Kerroin hänelle, ettei se ole mitään. - Koska se ei ollut.
Isä, olen 17. Todellakin flirttailit.
Se ei merkitse mitään. Hän ei ole hiukkaakaan kiinnostunut sinusta.
Yritä selvitä siitä.
- Ja, onnittelut. - Kiitos.
Hän tuli bussilla. Hänellä on sukulaisia Bostonissa. Isä...
Isä, hän rakastaa minua!
Ei sinun tarvitse huolehtia.
Kun puhutaan seksistä, Marty on odottavaista tyyppiä.
Entä se virke, jonka pitäisi tuoda minulle mukavuutta?
- Isä, rakastan häntä. - Kulta...
- Rakastan häntä. - Etkä rakasta.
Meillä on todellista rakkautta.
Ja, koska sinulla ei ole sitä, -
ei tarkoita, että sinun pitäisi rankaista meitä.
Ihastuminen ei ole rakkautta. Seksuaalinen vetovoima ei ole rakkautta.
- Et ymmärrä. - En ymmärrä.
Et ymmärrä edes sitä, että et ymmärrä.
Mitä en ymmärrä, Cara? Kerro minulle.
Mikä se on? Se on turhauttavaa, että et voi olla tämän henkilön kanssa?
On jokin, joka pitää teidät erillään, on jotain mikä yhdistää teitä?
Ja aina kun olet lähellä tätä henkilöä, -
et tiedä mitä sanoa, ja kerrot kaiken mikä sinua painaa.
Ja tiedät, että jos voisitte olla yhdessä, -
tämä henkilö auttaisi sinua olemaan paras mahdollinen versio itsestäsi.
Joten Marty voi jäädä?
Anteeksi.
Olen pahoillani.
"Joten Marty voi jäädä?"
Howard ajaa sinut bussipysäkille. Soitimme tädillesi. Hän odottaa Bostonissa.
- Selvä. - En ole isäsi, -
mutta sinun tulisi tietää, että rakkaus on vaarallinen tunne.
- Ei ole. - Väitätkö vastaan?
En.
Rakkaus ei ole tunne, vaan kyky.
- Kuka sanoi niin? - Keksin sen itse.
Käy hyvästelemässä hänet.
Ikkuna kiinni.
- Isä! - Näet hänet pian uudestaan.
Ei!
- Suloista. - Mikä? Miten tuo on suloista?
Ei mitään hätää. Kaikki on hyvin.
Olla noin varma rakastaakseen niin paljon.
- Rakkaus ei ole tunne. - Eikö?
Se on kyky.
Sitten sinulla on lahjakas tytär.
Olet rakkauden murhaaja!
Selvä, Cara. Seuraava?
Olivialla on jotain tyttöjen kanssa.
Gus tekee mitä yleensä ja Bella on kahden vaiheilla.
- Minä ja Howard laulamme. - Sepä mukavaa. Entä Eileen-täti?
- Laita minut myös. - Mikä sinun vahvuutesi on?
Rakkauden murhaaminen.
- Mitä olit sanomassa? - Olemme suunnitellet jotain koko perheelle.
Merkitse meidät kaikki.
- Mikä isäsi vahvuus on? - Ei hänellä ole.
Hänet armahdettiin osallistumasta.
Saanko esitellä: Bella Wilson.
Chihuahua.
- Oletko kunnossa? - En voi oikein hyvin. - Tee mitä muutenkin teet.
Marie ei pidä päällelaulannasta.
- Minun täytyy tehdä jotain erityistä. - Ole vain oma itsesi.
Bulldoggi.
- Tämä on omistettu Martylle. - Haluatko, että otan kirsikat?
Hän solmi sen!
- Minulla on idea. - Se on varmasti loistava.
Se voi olla.
Viimeisenä, muttei vähäisimpänä Mitch-eno.
Viisas veljeni kertoi kerran, -
että jos haluat olla täysin rehellinen, niin laula.
Haluaisin muuten esitellä bändini.
En voi uskoa tätä. Hän ei ole soittanut sitten...
Yksi, kaksi, kolme, neljä.
Mitä hän sanoikaan.
Hyvin vedetty, pojat.
- Mitä tuo oli? - En pystynyt lopettamaan.
- Mitä minun pitäisi tehdä nyt? - Ei mitään. Hän on veljeni.
Miksi sitten lauloit minulle?
Koska minä... Olen...
Sivu 92. Kuolinko juuri, koska enkeli astui huoneeseen?
Sivu 148. Annan anteeksi menneisyytesi, jos sinä annat minun.
Kaikki hänen parhaat sanansa näyttivät olevan sinun.
Se on sietämätöntä.
En voi teeskennellä enää.
- Isä? - Niin, tyttöseni?
Tulisitko huoneeseeni? Haluan näyttää jotain minkä tein.
Sopiiko huomenna, kulta? Lupaan sinulle.
Hyvä on, isä.
Voi luoja!
Mitä täällä tapahtuu?
Miksi täällä on niin vaikea olla? Koska lauloin?
- Ei olisi pitänyt. Tiesin sen. - Ei se sitä ole.
- Se oli huono laulu. - Nauraako vai itkeekö hän?
- Päästä irti. - Älä mene.
Marie.
- Nyt hän tulee. - Äiti!
Ei käy. En tiedä mitä sanoa hänelle. En ole koskaan menettänyt naista.
Hyvä. Tämä on sitten ensimmäinen tapaus.
Minä pärjään näillä.
Älkää esittäkö käyttäytyvänne normaalisti.
Hän sanoi, että olen hieno mies. Hän sanoi rakastavansa minua.
Ja sitten hän sanoi, että meidän tulisi löytää omat sielunkumppanimme.
Olen hämilläni. En tiedä mitä yön aikana tapahtui joka aiheutti tämän.
Jotain on meneillään. Jostain syystä hän...
- Miksi katsot minua? - En katso sinua.
Hän katsoo tyhjään tilaan tulevaisuudessaan. Satut vain olemaan siinä.
- Danny, onko sinulla mitään lisättävää? - Niin, mitä ammattilaisella on sanottavanaan?
Kulta, totuus on se, että me kaikki pidimme hänestä paljon.
Niin pidimme.
Tämä ei auta.
Keksisikö joku jotain hauskaa tekemistä?
- Rat Packin laulaja? - Dean Martin! Sammy Davis, Jr!
Kyllä!
Sinun vuorosi, kamu. Menehän siitä.
- Tämä on lahja... - Hei, Jordy.
- Etkö voi puhua? - En, mutta jatka. - Minun täytyi mennä. - Tiedän.
- Ben Franklin! - Mutta totuus on...
- Niin? - En mennyt kovin kauas.
Kaunis hymy, ihanat silmät, ainutlaatuinen nainen.
- Marie! - Kyllä.
Kulta, älä nyt...
- Isä? - Hei.
- Haluatko nähdä mitä tein? - Heti ensimmäisenä kun tulen takaisin.
- Sinä taas. - Mukava nähdä, konstaapeli.
- Kuinka voit tänään? - Tiedätkö miksi käskin sinun pysähtyä?
Toki. Tiedän mitä tein ja tiedän että tein väärin.
- Tämä tulee maksamaan sinulle. - Pistä piikkiini.
- Mitä sanoit? - Pistä piikkiini.
Mitä me oikein teemme?
Se voi olla väärin. Mutta väärissä teoissamme on tietty oikeanlaisuus.
Meidän täytyy miettiä tätä.
Sinun tyttäresi ja entä me -
He ovat ainutlaatuisia ja...
- Mitä? - Mielestäni tämä on ennenaikaista.
Niinkö?
Emme edes tiedä osaatko keilata.
Älä! Odota.
- Odota. Sinun täytyy asettua riviin. - Jätä minut rauhaan.
Valmiina?
Kiitos.
Pidin siitä. Se oli huonosti keilattu, mutta pidin loppuosasta.
En menisi vielä.
Ei huono. Aika hyvin.
Murrat vielä kätesi tuolla menolla.
Nyt samaan aikaan. Yksi, kaksi, kolme...
- Isä? - Voi luoja. Isä, mitä oikein teet?
Mitä hemmettiä? Marie? Mitä täällä tapahtuu?
- Me lähdemme. - He vain suutelivat. - Voin selittää.
- Te kaksi erositte, eikö? - Vasta kaksi tuntia sitten. - Tiedän.
- Luulin että lähdit. - Hän lähti, muttei kauas...
- Mitä? - Voin selittää tämän.
- Niin, antakaa hänen selittää. - Selvä.
Muistatteko sen kirjakaupan naisen? Tässä hän on.
- Käskit minun mennä hänen peräänsä, mutten mennyt. - Tämä ei ollut suunniteltua.
Tiedän miltä tämä näyttää. Mutta, Mitch, tiedän myös miltä se tuntuu.
- Miltä tämä tuntuu, senkin äpärä? - Voi luoja!
- Mitä tapahtui? - Olen pahoillani.
Rauhoittukaa.
Olen pahoillani.
Voi, kulta! Hae jäitä.
- Dan, oletko kunnossa? - Marie!
- Älä mene! - En tiedä mitä ajattelimme.
Olen pahoillani. Älä mene.
Isä? Isä, odota!
Mitä oikein teet? Isä!
Tässä on kutsu käräjille.
Vielä yksi juttu. Sinun täytyy luovuttaa ajokorttisi.
Sinulle on vieraita.
- Siinä paha missä mainitaan. Terve. - Terve.
Cindy Lamson, erikoismateriaalituottaja Lamsonin Sanomalehtiyhtymästä.
- Jim Lamson, kustantaja. - Mukava tavata. - Samoin.
Olemme istuneet täällä jo jonkin aikaa keskustellen perheesi kanssa.
Olemme erityisesti pitäneet miellyttävien tyttäriesi tapaamisesta.
- Glögiä? - Kiitos paljon.
Näyttää hyvältä. Kiitos.
Isä? Kuumaa glögiä.
Et sinä ole vain rakkauden murhaaja, vaan myös surkein isä ikinä.
Herttaista. Kuten kai tiedätte, -
olemme tavanneet kaksi muuta kandidaattia, -
mutta isäni ja minä olemme varmoja, että olemme säästäneet parhaimman viimeiseksi.
- Tytöt, voitte lähteä jos haluatte. - Jos ei haittaa, he voisivat jäädä.
Me haluamme pitää perheen yhdessä.
Dan tietää kaiken asioiden pitämisestä perheen sisällä.
- Etkö, Dan? - Siksi olet niin kiinnostava.
Mitä esität kolumnissasi, moraalisia arvoja?
Henkilökohtaiset ominaisuudet jotka heijastuvat kirjoituksestasi, -
- erittäin vaikuttavaa. - Rehellisyys, uskottavuus...
Ja meillä on loistavia suunnitelmia sinulle, Dan.
Yritämme tehdä, mitä sinä neuvot lukijoillesi.
- Eli? - Laita perhe etusijalle.
Selvä. Asia on näin:
Joku ei ole lukenut omaa kolumniansa.
En ymmärrä mitä tuo tarkoittaa.
Mene pois. Olet valehtelija ja tekopyhä. Petät veljesi tyttöystävän kanssa?
- Kuinka kauan olet tuntenut hänet? - Kaksi liikennerikkomusta ja kolari.
Oliko se osa suunnitelmaa?
Pahin kaikista, syrjäytit Lillyn.
Hän halusi näyttää mitä oli tehnyt sinulle.
Mutta sinä et ollut paikalla.
- Mokasin pahasti. - Ethän.
Kyllä mokasin, äiti. Se mitä tein Lillylle...
- Älä unohda Mitchiä. - Voi, John.
Ja nämä sanomalehti-ihmiset.
Ei kovin hyvä päivä sinulle, kulta.
Jos vaan keskityn heidän isänä olemiseen...
Rakkaus on hankalaa.
Kyllä minun olisi pitänyt huomata. Loukkasin lapsiani.
Mene lohduttamaan heitä. Kulta, teit joitakin virheitä.
Todella monia.
Ihastuminen Marieen ei ollut yksikään niistä.
Voiko joku tuoda minulle toisen laatikon?
Selvä. Tulossa ollaan.
Mitch. Minä...
Jos se olisi ollut joku toinen...
Olen niin...
Mieti sitä.
Hei, muru.
Tytöt, haluaisin puhua Lillyn kanssa kahden kesken. Jos mahdollista.
Selvä sitten. Te kaikki.
Minä tiedän, että mokasin, todella pahasti.
- Niin. - Niin mokasit.
Kaipaan äitiänne koko ajan. Ja tulen aina kaipaamaan.
- Äiti on kuollut. - Niin, kulta. Mutta näen hänet joka päivä.
Näen hänet hyvyydessäsi, Jane.
Ja, Cara, sinun intohimossasi.
Ja, Lilly, sinulla on hänen silmänsä.
Ja hänen hymynsä.
Näin olen ajatellut tehdä: laitan itseni loppuiäksi arestiin.
Olen teidän kanssa. Ja tulen olemaankin teidän kanssa...
- Olet meidän kanssa joka päivä. - En ole lähdössä mihinkään.
Menin vähän sekaisin Marien kanssa, -
mutta se on ohi nyt.
Menin päästäni pyörälle.
Olin hieman typerä, koska rakastan häntä.
Tuo... Tuo ei ollut...
En rakasta häntä. Enkä tarkoittanut sitä.
Kuinka voin rakastaa häntä? Kun tunsin hänet vain...
- Kolme päivää. - Niin.
Miten voi tietää kolmessa päivässä?
En oikein tiedä... Tiedänpä, minä rakastan häntä.
Minä rakastan häntä. Minä rakastan...
Rakastan häntä.
Mene hakemaan hänet.
Suosittelemme häntä sinulle.
Mene.
Nyt.
Ota nämä evääksi.
- Mikä nyt on? - En voi lähteä. - Sinun täytyy.
Minulla ei ole ajokorttia.
Olen melko hyvä kartanlukija.
Tämä on niin outoa. Mutta en jätä tätä väliin missään tapauksessa.
Hyvät lukijat, suurelle osalle teistä, tämä on ensimmäinen kolumnini lehdessänne.
Tulevaisuudessa, vastaan kysymyksiinne, -
mutta tänään, haluan tehdä eri tavalla ja puhua teille suunnitelmista.
Tässä kolumnissa ei ole kyse suunnitelmistani, vaan elämän suunnitelmista.
Kuinka laadimme suunnitelmamme, ja toivomme lapsiemmekin -
laativan hyviä ja turvallisia suunnitelmiaan itse.
Mutta jos olemme rehellisiä itsellemme, monet suunnitelmistamme eivät etene kuten toivomme.
Sen sijaan, että kysymme lapsiltamme:
"Mitkä ovat suunnitelmasi? Mitä aiot tehdä elämässäsi?"
Ehkä meidän pitäisi kertoa heille: varautukaa yllätyksiin.